Fl0rte r med Norge I - Da vi bestemte oss" I for & samie bandet igjen ville vi starte med noe godt. Derfor dro vi til Norge, sier Bob Wal-^ kenhorst. Vokallsten i"" amerikanske The Raln-[ makers mener ban harl funnet tilbake til ener-[ glen i iivet og i musik-| ken. IDL'N HAUGAN Historicn er cnerhvert vclkjcnl, men I forlsalt like hyggclig: Pi sin fontel iiumc I 1986 nwttc The Rainmakers | halvtommc salcr og laber re«i rundt om Europas hovedsieder. Kelt I III de skullc holdc sin siste turnekon-r sen. i Oslo Dcr fikk dc bakovers- 1 \cis av det entusiastiske norskc pu- blikummet som kunne refrcngcne p4 sanecne uienai. - Da lenkte vi at, vcl, kanskje vi skal komme tilbake hit, ler Wal l ; kenhorst. Og det gjordc dc. gang et- 1 ter gang. I alt syv-Stte ganger, for de | holdt avskjedskon.sert pS Kalvoya i 1990. Da var hele handet passe slit- 1 og Walkenhorsi i s.Trxlcieshi-t - Jeg var utslitt bide fysisk og f0- lesmessig og ikkc i god form pi noen mite. Encrgien som trengs til i spille er den samroe som mi til for i ha et godt hv. Jeg haddc ikke energi til nocn av dclene Icngcr. Men ni er livct pi rctt kjol igjen. forteller han og ser svacrt oppcgicnde ut. Ettcr fire ii^ pause folle band- mcdlemmcne seg klaie til i samles og la fatt pi nyit igjen, men pi andre prcnns-scr denne gang. For det fiKste ville de sikre seg en god start pi re- lanseringen. Si de valgte seg Norge. Bide til i lansere den nye piata si i og til i starte tumeen i Hva som skjer videre vil tiden vise. Kanskje prdver de seg pi utgivelse og tume i S\cngc og Finland, muligens Tysk- land. - l)cn cWste dattcrcn min (8) gir pi skole. og den minsle pi ett ir er med pi tumecn. Jeg vil ta meg tid til i folge opp familicn min si vi fir se ^ hva som skjer. Vi har ingen mil. sier un. Tanken om i prove seg igjen i I USA ligger ikke aller mtrmesi Kan- I skje. kanskje ikkc. sicr Walkenhorst og fir cn lynke mellom oyneoe. Man Mir ikke alltid profet i sin egct hjem- land, og da er det like g0y i spille der folk trives med musikken din. MAQISK Hvorfw cr derc blitt si populcre i Norge? - Jeg tror det er fordt del norskc publikummet tar ntusikken seri«si. ■ ar scn(»sc tekslcr som sier noe. Og si liker dere feslmusikk ogsi. Vi har begge deler. si kanskje derfor. mener han. - Pi denne tumeen har VI flere ro- lige Sanger enn tidligere Det er ikke I like try gt i spille a>lige liter for du rt ikke om puhlikum kjcder seg el- I ler liker musikken. Nir du spillcr ser I du bare de som er like foran scencn ' og hoicr. Dc som stir bak og horcr pi musikken. som nvcg sclv nir jcg I er pi konsen, legger du ikke merke I til. Men vi cr tryggerc pi oss sclv ni I og tor i spille mcr vanert. sier cn I tilbakelcni Walkenhorsi - Mange av sangene tilhorer hkc mye publikum som meg. og det min jobb i gi dcm tilbake miiuic og folelsen de har rundt litcnc. Mu- iji sikk cr magisk. sier «regnmaki I Bob Walkenhorsi. Svett skybrudd^ ^ I Amerikanske Rainmakers tok Si- gjennom luften for h kjole ned den ! nus med storm. Som det hardtdri- tettpakkete menneskemassen fo- | m I vende rockebandet de er, holdt de ran scenen. En god konsert, hvor i 1 I et rdbegeistret publikum fanget i gammel-IStene fra dttitallet visteM^A I ^^^^ to svette timer, mens Rockeklubb- seg som Ralnmakernes beste ^^H^MM^^ .^^^^^H vaktene peste av vann kort. ^^^^^^^^Br Det er noe eget med forh^dsut- solgte Sinus- konserter. Tid- kOHUU ( ^"•1. lig oppm0te for 1 #J 3 k sikre seg ei The gunstig «ut- Rainmakers siktstomt» mot Sinus scenen S0rger 2. September sammen med et _ . st0dig pils-inn- tak og h0ye forventninger for at stemningen i salen er heftig allerede f0r bandet g^ pk. Slik var det ogsS under fredagens Rainmakers-konsert, og da kvartet- ten fra Kansas City stroppet pd seg instnimentene. Rundt elievetiden var det duket for cn publikums-suksess av edleste Sinus-merke. I mengden foran scenen gikk det energisk for seg fra begynnelse til slutt. Etterhvert som favorittl^itene dun- dret ut av anlegget danset og sang folk i henrykt glede. En heldig kar ble l0ftet over mengden pk sterke ar- mer, mens andre i kampens hete m^tte lirkes over scenegjerdet og ut av trengselen for k fk lufi. At det ble svett, trangt og kve- lende der framme trenger vi ikke k gjette OSS til. Oppi det hele hadde vaktene fra Rockeklubben fulltids- jobb med k kaste vann i halvliters- beger ut over mengden for k kj0le ned opphetede og hyperaktive Ra- inmakers-frelste. Det reneste sky- bruddet. Du snakker om «regn- makeri». KONTAKTS0KENDE Rainmakers viste seg da ogs^ opp- styret verdig. Med en opplagt og kontakts0kende vokalist. Bob Wal- kenhorst. i spissen holdt de taket pk publikum gjennom utadvendt scene- action og r0ff melodi0s rock, som i liveutgave satt upAklagelig i tett og presist regissert gitartr0kk. - Vi skal spille i to timer, sk dere fkr h0re hele pakka, annonserte Walkenhorst raust, da noen tidlig ropte p^ sine favorittlSter. Om Rainmakers demonsirerte for all verden at de er et kraflfullt og drivende rock 'n roll-band med plenty av umiddelbart fengende melodier k ta av, si viste konser- ten like fullt at de virkelige h0ydepunktene stammer fra de gam- le ^ttitallsplatene deres. TOK AV Ikke noe gait idet i og for seg, mer underveis kom liter som heller er ok enn sterke og endatil hadde en vij gjentakelsesfaktor. Men du verde som bandet tok av i sine herlige ud( delige rockere, som «Snakedance) «Let My People Go Go», «Dowr stream», «Rocking At The T-Dan- ce» og «Big Fat Blonde». Avleveringen var fra ende til an- nen av kondiskrevende h0yoktan- klasse, slik at Walkenhorst midtveis I mitte kaste skjorta og rocke videre bare i snekkerbuksa. Mot slutten steg konserttempeaturen enda et par gra- 1 der, og da Rainmakers sa takk for I seg etter bide to og tre runder med [ ekstranummer var folk storfom0yd, men tydeligvis ikke mett. «Come back soon», tror jeg de mente. Bob. Jeg tar gjeme en omgang til, jeg ogsi. KJELL NORDENG App\Http\Controllers\Api\FileDownloadController::download(): Return value must be of type string, none returned